Hon lever!
- Hon andas. - Lägg av.
Hon pratar.
Rach, har ni gjort slut?
Han har träffat nån annan. Det berättar han mitt bland sina kompisar.
Jag stack bara. Jag var helt oförberedd.
Jag fick inte ens en chans att berätta hur jag känner.
- Jag gjorde allt för honom! - Du måste se det positiva här.
- Massor av material att skriva om. - Jag ringer och säger att jag...
Nej, du har förlorat din pojkvän, vill du förlora din värdighet också?
- Jag behöver ett riktigt avslut. - Han vill inte ha dig! Räcker inte det?
Snälla, låt mig bara ringa honom.
Vidare, det finns inget att se här! Hon har blivit dumpad av sin kille Goux.
Vad sa du?
- Hans efternamn är Goux. - Det är franskt!
Det struntar jag i. Tänker du gifta dig med nån som heter Goux?
- "Mr och mrs Goux, ert bord är klart!" - Okej, Nicole.
Jag är förvånad att han hittade nån annan. Vem skulle vilja ha honom?
- Jag vill ha honom! - Varför?
Du har talang, intelligens och du är rolig när du inte visar självömkan.
Men jag förstår hur det kan vara rolig på ett tragiskt sätt.
Du är vacker. Du hittar nån som förtjänar dig.
Det gör inte han. Han är en skit.
- Mer bubbel! - Vill du ha mer champagne?
Du har hittat botten!
- Jag har haft dessa kläder i 31 timmar. - Det märks.
- Tack och skit på dig. - Jag älskar dig också! Puss!
Vad i helvete...?
Var är min säng, Nicole?
- Vad sa du? - Har du slängt min säng?
Apropå det, du bodde ju inte här.
- Jag betalade ju hyra! - Jag behövde platsen för meditation.
- Du sitter ju inte still i 5 sekunder. - Jag är jävligt zen!
- Du kan meditera var som helst. - Jag ska vara ärlig.
- Jag bytte din säng mot lite gräs... - Vad sa du?
Jag bytte den mot gräs och en arméjacka från ett av världskrigen!
Hoppas den är skottsäker för den är värd 4 000 dollar och är en present -
- från min gammelfaster som nyss gick bort. Namaste!
Jag känner i mitt tredje öga att du börjar bli lite irriterad -
- men att du tänker dela säng med mig och att det kommer att bli suveränt.
- Du får köpa en ny säng. Vem är det? - Cameron.
Vi har bestämt träff. Livet går vidare trots att du blev dumpad.
Toppen! Jag vill verkligen lyssna på en 28-årig nolla från Bed-Stuy -
- som filosoferar över existentialism.
- Hej, Cameron! - Angenämt som alltid.
- Ta av dig skorna. Inga lerfläckar. - Kul!
- Vad är det vi firar, tjejer? - Vi firar faktiskt Rachel...
...som precis idag har befriats från bojorna...
...tillhörande Richard Goux.
Äntligen fria, äntligen fria! Tack gode gud, vi är äntligen fria!
Skål för frihet! Och för att vi kommer överens?
- Vad gillade du med honom egentligen? - Jag vet inte.
- Stabilitet? - Du har det bättre utan honom.
- Tack, Cameron! - Har du varit med nån sen dess?
- Vad menar du med "varit med"? - Du vet, i biblisk betydelse.
- Idkat älskog. - Vi gjorde slut i morse.
- Det är aldrig för tidigt för tröstsex. - Jag känner ju dig.
- Jag är inte alls redo för det. - Det är bara att sära på sina ben.
Känslomässigt redo.
- Det här bevisar bara min teori. - Och vad är det för teori?
Att kvinnor inte kan skilja på sex och känslor, medan män kan.
- Så de kan sprida sin säd? - Kvinnofientligt skitsnack!
Jag är inte kvinnofientlig, jag älskar kvinnor!
Tack, det räcker!
Du kan alltså ha sex med någon och sen aldrig tänka på dem igen?
- Jag förstår inte. - Jag vet, du är ju kvinna!
- Vad har det med saken att göra? - Det är bara sex!
Ursäkta mig, jag har en fråga.
Rättfärdigar det dig när du knullade en snubbe?
- Det gjorde jag inte. - Han knullade dig!
- Knullade han dig? - Berätta bara historien.
Okej!
Vi hade en spelning på en bar i Chelsea och en kille kommer fram -
- och frågar om jag ville snorta lite kola och jag säger ja.
Han säger: "Jag gillar fötter. Är det okej med dig?"
Jag tänker "Ja, ja." Vi drar några linor och sen tar han av mig skorna.
Jag tänker att han ska ge mig fotmassage.
- Sen drar han ner sina brallor. - Kuken är stenhård!
Han pressar ihop mina fötter, spottar och knullar hålet mellan mina fötter.
- Det blir ännu bättre. - Innan han kommer säger han:
"Har du gjort det här med din farsa nån gång?"
- Han kommer över mitt byxben. - Herregud! Vad är sensmoralen här?
Att män kan skilja på sex och känslor. Därav uttrycket "det är bara sex".
Jag är inte så säker att det är sensmoralen i denna berättelse.
Det låter faktiskt ganska gay.
Det är bara samhällets missuppfattning av könsroller.
Och när två tjejer får ihop det så har de bara "lite roligt"?
- Jag glömmer inte ditt lesbiska möte. - Va? Har du varit med en tjej?
- Den krulliga tjejen i studion. - Naomi? Hon är ju gammal!
- Cunnilingus bryr sig inte om ålder. - Varför har du inte berättat?
För att det inte betydde nåt. Kvinnor kan faktiskt ha sex utan känslor.
- Jag vill höra om varenda detalj. - Vet du vad? Jag kan väl visa dig?
- Vänta, vad gör du? - Så ska det se ut!
Visa fötterna!
Mina fötter är oskulder!
Det var mer romantiskt än så. Vi hade tagit kokain.
- Du, upp med hakan, tjejen. - Tack, Cameron.
Ses vi på Nicoles vernissage?
- Jag saknar dig. - Nicole...
Stanna. Snälla?
Det räcker, fyllo.
Vi ses.
Hur klarar du det?
- Vad? - Träffa honom fortfarande.
Rach, vi är konstnärer.
Med plågade själar.
Det mesta är självförvållat.
- Vad gör du? Tar du en selfie? - Ja, jag är ju snygg!
Använd filter.
Jag fattar inte att du sålde min säng. Vem gör sånt?
- Subba! - Det känns bra, fortsätt.
- Gjorde du så mot Naomi? - Nej, jag gjorde så här.
- Du tar död på mig! Jag kan inte andas. - Sov nu.
- Jag älskade honom faktiskt. - Jag vet.
Helvete! Helvete!
- Ta det lugnt. Jag sjukanmälde dig. - Vad gjorde du?
Jag sa att du åt dålig sushi och att det rinner ur båda ändar.
Jag var tvungen att låta övertygande. Nu kan du följa med mig till jobbet.
- Åh, har du jobb? - Du är så härlig när du är bakis.
- Varsågod. - Jag kan inte ens titta på det.
Titta inte, drick bara.
Skynda dig. Borsta håret.
Gör det själv.
- Har du varit med en tjej? - Den krulliga från studion.
Naomi?
Rach?
- Byt om, ni andra tar en paus. - Tack, gode gud!
Ja, alla tjänster ingår. Både hår och makeup.
Ja, vi har en stylist om ni behöver.
Okej, jag bokar er med Naomi den 18 december. Hej då!
- Bakis? - En underdrift.
- Har du det bekvämt? - Betongen känns skön mot kroppen.
- Cigarett? - Jag röker inte, men tack!
- Det var länge sen. - Jag har hållit mig undan radarn länge.
- Tillbaka och bättre än nånsin. - Det krävs äkta talang för det jag gör.
- All geometri och så. - Glöm inte mina enorma triceps.
- Du får det att se så lätt ut. - Varsågod.
Du, jag ska läsa en sak...
...och du borde komma. Det är en ganska sjuk grej.
Utdrag från barndomens dagböcker, men med en vuxens perspektiv och språk.
Men allvarligt, det vore kul om du kommer.
Du har tur, jag kanske läser avsnittet om när jag fick mitt första stånd.
- Fantastiskt! - Ursäkta, slav.
- De kallar på mig. - Tillbaka till arbetet.
- Hej, hå, hej, hå, som dvärgarna. - Tack för inbjudan.
- Vad är det? - Jag har ett möte med Charles.
- Jag tror jag avbokar. - Det har du gjort i två månader nu.
Det är om 15 minuter. Jag är inte klädd.
Är mötet om 15 minuter? Du ska gå. Du ska gå.
Tur att jag är här för jag har bra inflytande på dig.
- Du ser för jävlig ut. - Konstigt, jag känner mig som en ängel.
- Hur har du haft det? - Min pojkvän bjöd ut mig på middag.
Han förödmjukade mig inför alla hans vänner och sen dumpade han mig.
Då har du gott om tid att göra alla ändringar.
Det handlar inte om tid, Charles.
- Jag har inte styrkan. - Det kryllar av författare som vill.
- Men jag ser nåt i dig. - Vad är det du ser i mig?
Om du bara utmanar dig själv, så kommer du att uträtta stora saker.
Och på så vis tjäna stora pengar åt mig.
Men nu ser jag bara nån som vill kasta in handduken vid minsta motgång.
Det här är en gåva, Rachel. Kasta inte bort den.
- Se på dig, du är så redo för tröstsex. - Nej, det är jag inte!
Vad är poängen om du inte tänker flirta med receptionisten?
Han heter Trevor och jag tänker inte flirta.
- Okej, vi ses sen. - Jag vet inte ens hur man gör längre.
Gå fram till honom efteråt, le och säg att du gillade det. Bjud honom på öl.
Tänk om han säger ja? Då blir du femte hjulet.
- Nej, jag ska träffa Ernest. - Ernest? Är det senaste erövringen?
Japp. Han luktar pengar och eau de cologne.
"Röda stickningar uppför benen, vandrar från tårna och nedför ryggen."
"De kommer från hjärnan, rinner nedför kroppen."
"Allt leder till ett ställe."
"Min tillvaros mittpunkt:"
"Min penis levde. Vigör, var dess namn."
"Det som förut var svampaktigt kött och en samlare av smuts" -
- "var nu en båk, likt fyren vid Long Island."
"Den stod rakt upp, skinande."
- "Fanns det ett ben där?" - Sluta!
"Skulle den alltid se ut så här? Mina byxor var något vanställda."
"Som om en alf sträckte sig genom min pyjamas och sökte Jesus hjälp."
"Jesus finns inte på riktigt."
Alstret var så djupgående.
Han tog en erfarenhet som alla män kan relatera till -
- och gav uttryck för den genom ungdomens naivitet, medan han...
- Hej! Du var jättebra. Rolig. - Tack.
- Vad roligt att du kom. - Låt mig presentera mig. Ernest.
- Jaså, minsann? - Det är han.
Det är jag.
- Vi kan väl gå och ta en drink? - Ja, jag vet ett perfekt ställe.
Då går vi.
Den där sårbarheten som de flesta inte ens vågar närma sig -
- att ta den och dela med sig av den bland ett gäng främlingar är...
- Det är provokativt! - Tack!
Provokation i dess djärvaste form. Inte bara för åhöraren utan...
- Jag försöker föra en konversation. - Händerna på bordet!
Trevor, visste du att Rachel är författare?
- Jaså? Nej, det visste jag inte. - Ingen riktig författare.
Jag har inte producerat nåt på länge.
- Har du inget att skriva om? - Det finns alltid nåt att skriva om.
Vet du vad det är? Det handlar nog om rädsla.
Vi som konstnärer är rädda att det vi gör inte kommer att duga.
Inte är perfekt.
Kreativitetens värsta fiende är osäkerhet.
Sylvia Plath.
- Se hur bra det gick för henne. - Tog inte hon livet av sig?
- Ja, det gjorde hon. - Just det.
- Det är svårt att hitta inspiration. - Ursäkta, jag hörde inte.
Det är svårt att hitta inspiration när man har huvudet i ugnen.
- Jag skämtar, Ernest. - Okej. Okej.
- Det är ingen idé. - Men jag menar allvar.
- Det är svårt att hitta inspiration. - Man väntar på att den ska komma.
Därför tvingar jag mig själv att skriva varje dag.
Ibland bara sitter jag där i flera timmar, men ibland... snilleblixt!
- Bättre än att bli träffad av blixten. - Jag ser inte den konstnärliga vinkeln.
Men ur en affärsmässig vinkel, absolut!
Jag vill inte tvinga på mina åsikter... Men farbror dog av lungcancer.
Han rökte inte ens. Förutom hans andra fru, Marjorie.
Ernest? Håll käften.
- Kvällen var märkligt underhållande. - Det var roligt.
Ja, det var det.
Jag menade allvar förut. Om du vill bli författare, så bli det.
Skriv. Inspirationen kommer när man släpper pressen.
Förlåt, jag predikar för dig. Jag är en idiot.
Nej, det är du inte. Med tanke på all tid jag lagt ner på självömkan -
- hade jag hunnit skriva tre självhjälpböcker -
- och typ nio erotiska romaner.
Du är ingen idiot. Kanske en kvasiidiot, men det är ju uppenbart.
Kvasiidiot? Och jag som trodde att jag hade sabbat vår första dejt.
- Jag hade sönder din strumpbyxa. - Det skiter jag i!
Hon vet vad det handlar om.
- Prisad vare Herren. - Men titta på henne. Vad vacker hon är.
Hon älskar livet och bryr sig inte ett skit om nåt förutom han där uppe.
Tror du att du nånsin kommer att känna dig så fri?
- Antagligen inte. - Du har rätt.
Jag måste nog gå och se så Ernest fortfarande är vid liv.
- Hon är en manslukerska. - Det är sant.
- Håll huvudet borta från ugnen. - Jag ska försöka.
- Hej då. - Hej då.
Håll huvudet borta från ugnen. Håll huvudet borta från ugnen.
- Hej! - Bry er inte om mig.
Vi är klara. Gå du.
- Jag ringer i morgon. - Va?
- I morgon. - Jag ser fram emot samtalet.
Det var trevligt...
- Så du tänker ringa honom i morgon? - Jag kommer aldrig att se honom igen.
- Han är tristare än vad du är. - Trist?
Jag gjorde en krukhängare av makramé förra veckan.
Efter två koppar koffeinfritt kaffe. Snacka om trist!
Kommer du ihåg när du var kul, Rach? Vi var ute till klockan sex varje natt -
- svinfulla, dansade som galningar och tog t-banan hem varje morgon.
Ja, och blev tafsade i skrevet av den där vidriga vakten på Lit Lounge.
Eller när jag höll upp ditt hår medan du spydde som en kalv -
- i Marcus Garvey Park. Det är definitionen av kul.
Det var tider det.
"27 september 2012, Klippa navelsträngen."
- "En dikt av Rachel Nolan." - Nej, Nicole!
"När din moders livmodersgrotta öppnade sig inför din ankomst" -
- "och mötte solen halvvägs mellan här och där..."
Sluta, Nicole! Lägg av!
- Det är inte roligt. - Är det pinsamt? Det är den du är!
Vi är unga, typ, snyggare än medel, knäppa konstnärstyper -
- som bor i världens bästa stad. Vi har det riktigt jävla bra.
- Och du har ett bokkontrakt. - Jag har inget bokkontrakt.
Jag har ett manus som hela tiden rivs sönder.
Det blir aldrig tillräckligt bra för att publiceras, så glöm det!
- Negativa Nancy är här. - Visst, jag är negativ.
Jag vet inte vem det här är, Rach.
Richard gjorde dig till en konservativ, koftbärande, robotliknande hemmafru.
- Det är inte du. - Du känner mig visst bättre än jag gör.
- Vad skulle Rachel ha gjort nu? - Hon skulle ha varit med Trevor.
De skulle hångla och hon skulle märka att han hade stånd -
- men ni skulle behålla stilen och inte knulla på första dejten.
Jag vet inte vem du tror att jag är, var eller borde vara.
Men jag är inte den personen längre.
Du kanske skulle vara den personen för hon var rolig.
Mycket lyckligare än vad du är.
Richard Goux verkade som ett vettigt val.
Han var inte den jag egentligen ville ha, det visste jag.
Men mitt liv hade fram till dess bara varit ouppfyllda drömmar -
- och ouppfyllda önskningar.
Så jag försökte att inte drömma.
Varken önska eller känna.
Jag var ett tomt kärl och jag överlämnade mig helt till honom.
Vi flöt ihop och jag hoppades att han skulle forma mig till något bra.
- Hej, tjejen! - Jösses!
Du ser väldigt sliten ut. Vill du äta lunch?
- Inte idag. Jag är lite... - Det säger du jämt.
Richard och jag gjorde precis slut, så jag är inte på humör.
Jag vet, jag såg det på nätet. Jag undrade när du skulle berätta.
Jag finns här för dig. Säg bara till om du behöver nåt.
- Tack. - Du har ett värde.
- Jag hatar dig! - Du älskar mig.
Jag måste slava, medan du får sova hela dagen.
- Jag jobbade. - Säkert.
Jag har precis framställt det sista alstret till min utställning.
Självporträtt.
Det är en del av en mycket större installation med titeln, är du beredd?
"Bilder på mina bröstvårtor."
Jag har alltid sagt att bröstvårtor är hjärtats ögon.
- Det har du aldrig sagt. - Jag säger det nu.
Jag försöker ta bilder på alla jag träffar. Svarta, vita, puertoricanska -
- piercade bröstvårtor, söta bröstvårtor...
- Det var många bröstvårtor. - Låt mig fota dina bröstvårtor.
- I helvete heller! - Bara den som är sned?
Richard gillade min sneda. Som att ha en kvinna till i sovrummet.
- Märkligt. - Ja...
- Hur som helst, visa mig den enögda. - Vad gör du?
- Sluta! - Nu har jag dig.
- Ta livet av dig. Den är min! - Det tror jag inte.
Hur ser jag ut?
Vänta lite.
Jag är så glad för din skull. Allvarligt.
Jag minns min första Quinceañera.
- För att jag ser ut som en piñata? - Och du är full av söta saker.
- Ska vi gå in? - Ja, det ska vi.
Hon visar åtminstone sina tuttar.
Hej! Var är ljusreflektorn?
Åh, herregud! Finns det nån hittegodsavdelning?
- Du borde aldrig lägga ifrån dig den. - Jag kan ha en i fickan. Hitta ljuset!
Hej! Kan du hålla, jag måste kissa.
- Hej, Nicole. - Hej, Trevor!
- Mognad. - Säg till om du ser Cameron.
Jag har en sak till dig. Ingen stor grej.
Jag såg den och tänkte på dig.
- Vad fin! - Du kan skriva ner dina tankar.
- Haiku-dikter. - Eller mitt första stånd.
- Möjligheterna är oändliga. - Det var snällt av dig.
Gissa vem som är här? Steven Anthony Lawrence.
Jag bjöd in honom. Han gillar fotografier.
Och dina bröstvårtor.
Steven Anthony Lawrence är drogernas Willy Wonka.
Hans lägenhet är chokladfabriken- allt kan hända där.
Om min tröja bara slinker av så är det inte mitt fel.
- Mina damer! - Steven!
Kom till pappa!
- Har du flått den själv? - Har du tränat?
Ni är för roliga, tjejer. Dina bilder är så vackra, Nicole.
Jag har alltid sagt att bröstvårtor är hjärtats ögon.
- Det är inget talesätt! - Särskilt självporträttet.
- De är så utsökta som jag minns dem. - Nu rodnar de.
Jag vill ge er nåt, mina damer.
Ren ecstasy.
Försöker du förföra mig, Steven? Det funkar.
Ha det så roligt!
Claudia? Släpa hit det där arslet!
Minns du musikalen med den där låten om bönor? Eller var det...
Tog du tabletten? Jag tänker inte göra det.
- Ska jag ner i kaninhålet själv? - Jag har inte ens tänkt på det.
- Steven Anthony Lawrence är pålitlig. - Det är inte det, jag...
Jag är rädd.
Det kallas ecstasy av en anledning. Du har ju gjort det tusentals gånger.
Jag har gjort det 4,5 gång. När vi var i den där lagerlokalen var det inte...
Ta pillret, för fan!
En bröstvårta är väldigt... intim...
...del av kroppen.
Man får inte ofta chansen att dela med sig.
Mitt projekt ger mina modeller möjligheten...
...att uttrycka sig själva och sina bröstvårtor genom frihet!
Jag förändrar liv, gott folk!
Ursäkta mig.
Jag glömmer aldrig den gången när du gick och köpte burrito.
Jag glömde plånboken hemma och du köpte en burrito åt mig!
- Jag har inte betalat tillbaka! - Det är lugnt.
- Hej! Får jag låna henne en stund? - Jag älskar dig.
- Hur stora är mina pupiller nu? - Jävligt stora. Nu dansar vi!
Du, vill du gå och kissa?
Ja, kom så går vi och kissar.
Hej, jag har tagit ecstasy.
- Det är svårt att vara hög. - Då får du sluta göra det så svårt.
Hör du? Det är ljudet av den inre monologen.
- Du är ett geni! - Tack.
- Jag såg hur du suktade efter din tjej. - Varför bryr du dig så mycket om det?
- Det är fascinerande. - Isåfall kan vi väl göra det?
- Varför hon? - Hon har käkat mus sen 1982.
Jag menar, varför hon och inte jag?
Är jag inte tillräckligt söt?
Du är uppenbarligen alldeles för fin för mig.
- Jag menar allvar. - Gör du?
- För det första: du är min bästa vän. - Visst.
Två: du gillar inte ens tjejer.
Och tre...
- Du blir så konstig. - Jag blir inte konstig!
- Hur då? - Vill du verkligen att jag säger det?
Med alla killar du nånsin har dejtat och alla du har haft sex med -
- blir du väldigt efterhängsen och konstig.
Det blir jag faktiskt. Ibland känns det som om jag inte har nån kontroll.
Du missar själva poängen. Det här är du när du tittar på klockan:
"Vad är klockan?" Klockan är klockan!
Enda gången du har nån form av kontroll -
- är just i detta nu. Det är enda ögonblicket vi befinner oss i.
Det här är det enda ögonblicket som existerar.
- Det här ögonblicket? - Ja, nu.
Vad gör du?
Nu sticker vi!
Herregud, en Bentley? Ja, det är helt sjukt.
Tack!
- På vägen... - Jag är klar!
Titta hur alla små lampor slingrar sig om varandra, som en enda familj.
Du vet vad man säger i Skottland: Hem, ljuva hem.
- Det lät bättre i huvudet. - Säkert.
"Andra stjärnan till höger och rakt fram till morgonen."
- "Jag är kung över världen!" - Vilken film gör du?
- Titanic. Och du? - Peter Pan.
"Jag kan flyga!"
Jag mår så bra nu.
Vad vill du?
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Rach. Du kommer för sent till jobbet.
Ät mig.
- Ciao, professore! - Ciao, Nicoletta! Come stai?
Sto bene. Mer än bra. Och du?
Anche io sto bene!
Så vackert! Vad spännande!
- Vi ses i morgon! - A domani.
Ciao, professore!
Ursäkta, fröken! Går det bra med papperspåse?
Wow! Det luktar som en dröm härinne.
Har du gjort allt det här för min skull?
Jag älskar dig.
Gissa vem jag träffade idag? Gissa. Nej, det klarar du aldrig.
- Va? - Italienskaläraren, professor Petrini.
Vad hände?
Jag sa: "Ciao, professore!" Han kom ihåg mig, sa att jag var hans favorit.
"...jag ska ta med dig till Italien och visa mitt Neapel."
- Rach, hallå? - Förlåt.
- Vad roligt! - Ja, det är ödet.
- Han är så sexig. - Han är typ 100.
En sexig äldre man-den bästa sorten.
- Är den till oss? - Ja, jag har lagat bringa, din favorit.
Gud i himlen!
- Jäklar, vad varmt! - Jag tog precis ut en från ugnen.
En beröring av hennes fingerspetsar och mitt hjärta föll.
Rakt in i magen, vid nästa beröring fort hjärtat upp i halsgropen.
Den där spännande känslan när man kastas ut i åkattraktionen.
Eller när man står bakom ridån och strax ska in på scenen.
Jag själv har alltid varit min största motståndare.
Jag hindrade mig själv från njutning.
Det enda jag vill nu är att känna den känslan, beröringen, igen och igen.
Hej, du! Hur är det?
- Vad har du för planer ikväll? - Jag hyrde en bisarr film, "Dogtooth".
Sjyst, vi kan väl titta på den?
- Visst. Vi ses sen. - Hej då.
Hej! Jag hann inte säga hej då igår.
- Inga problem. - Hej då! Hej!
PS. Jag har skrivit en del.
Det läser jag gärna om jag får.
Självklart! Du är trots allt en av mina...
Du är min musa.
Knack, knack! Du är på bra humör. Har du redan kommit över Richard?
Det har jag inte med att göra. Har det knappt gått en vecka?
Så här i efterhand inser jag att Richard inte är den rätte för mig.
- Vad roligt för dig, Rach. - Tack, Jessica!
- Låt inte en man förstöra dig. - Du har helt rätt.
- Vill du äta lunch? - Givet!
Vi går nu, jag är utsvulten.
En del av mig vill att hon glömmer Richard. Hon är ju min bästa vän.
Men en större del av mig vill inte höra henne gnälla om det.
- Ja, hon gillar att gnälla. - Men ändå.
Om du kan ska du hjälpa henne. Även Gandhi njöt lite av sin altruism.
Du har rätt. Jag är faktiskt som Gandhi, fast smalare.
Och mer ödmjuk.
Cameron föreslog en kille åt henne.
- Pratar du med honom? - Nej...
Ingen dum idé. Se till att hitta en kille, du ska nog inte knulla henne.
Hon och Trevor gick jättebra ihop.
Nej, han är alldeles för bra för henne.
Skämtar du? Du är så knäpp.
Okej, han har alltid gillat henne av nån märklig anledning.
Jag kanske ordnar det.
Visst, gör det på en gång. Jag behöver ju ingen hjälp här.
T-bone! Jobbar du hårt...
- ...på min vän Rachel, ser jag. - Det är inte jobb.
Jag ska berätta en sak. Hon gillar dig skarpt.
Gör hon? Det är väldigt svårt att avgöra.
Jag känner det verkligen.
Rachel är den blyga, tysta typen.
Du måste verkligen forechecka. Uppvakta ordentligt.
Forechecka? Okej.
- Tack, Nicole. - Inga bekymmer, kompis.
Amber gick ut med Justin. Hon fick reda på att de är sysslingar eller nåt.
Men hon gick ändå ut med honom och jag sa "Vad roligt!".
Det här får du inte berätta för nån.
Efter att hon utfört oralsex på honom kände hon sig så skyldig -
- att hon grät på hans penis. Så himla pinsamt.
- Gör dina kända popcorn till filmen. - Varför är du så glad?
Vem var det? Allvarligt, vem var det?
- Vad heter han? - Det är ingen du känner.
- Jag vill inte jinxa det. - Var försiktig, Rachel.
Du ska inte ha för bråttom. Ditt hjärta är fortfarande bräckligt.
- Den här filmen är så skum. - Jag vet.
Nicole...
Kolla nu!
Hon kallade sig själv en öppen bok, vilket kanske var sant.
En bok med bleknat bläck och ett språk utan regler och uppbyggnad.
Men uppvaktningens konst är så fängslande, så attraktiv...
- Trevor gillar verkligen dig. - Har du pratat med Cameron?
Näpp.
- Hans fötter kanske får ligga. - Den enda godtagna förklaringen.
Det var skumt det han sa om sexualitet.
Jag försöker att inte lyssna när han pratar.
Det där om att kvinnor inte kan skilja på sex och känslor.
Och det där om att äta mus. Nu har vi genomfört det i praktiken.
- Borde vi prata om det? - Vad finns det att säga?
- Allt är väl okej mellan oss? - Ja.
- Vad tråkigt med Cameron. - Ingen fara.
God natt.
- Vill du äta lunch med mig och Jessica? - Nej tack, jag ska träffa professorn.
- Hur tänker du med det? - Vad menar du?
Vad har du för planer?
Äta lunch med honom, kanske fota honom.
- Vill du dejta honom? - Varför inte? Han är smart, charmig.
- Förkrossande stilig. - Du kommer att såra honom.
Jag känner dig. Du har ditt lilla roliga och sen dumpar du honom.
Det kommer inte att vara.
Som du sa, Rach, är han en gammal man.
Jag tror nog att han klarar av det här, men tack för visad omtanke.
- Du är jättefin. - Tack. Du också.
Hälsa till professorn.
Här är anledningen till att vi är här. Det finns så mycket vackert här.
- Jag går ofta hit. Visst är det fint? - Absolut. Precis som du.
Sluta! Nej, fortsätt.
Snälla, du kan väl posera här vid pelaren? Du måste.
Charles här. Lämna ett meddelande.
Hej, Charles! Det är Rachel Nolan.
Du kan väl ringa tillbaka? Tack.
Beredd?
Uno, due... Jag vill inte skrämma professorn, ni är väldigt stilig.
Behåll allvaret. Redo?
Uno, due, tre. Perfetto!
- Hej, mamma. - Hej, främling. Jag överdriver lite.
- Jag saknar dig bara. - Hur mår pappa?
Du känner honom. Han mår bara fint.
- Hur går det på jobbet? - Det ger pengar varje vecka iallafall.
- Hur går det med essän? - Det är en roman, mamma.
Den kommer att misslyckas.
Det var tråkigt att höra, älskling. Jag brukar ju alltid säga -
- att man bara lär sig av dåliga erfarenheter.
Jag vet att nio-till-fem-jobb inte är så glamoröst.
Men du är ju en förståndig tjej. Du kanske kan ha skrivandet som hobby.
- Eller bara som en kul grej. - Visst, kul.
Och när du och Richard stadgat er och bildar familj -
- kommer du att uppskatta det där lönebeskedet varje vecka, tro mig.
Förhållandets gränser är en fars.
De finns helt enkelt inte!
När man är i en relation, så är man det.
Men ingen är egentligen i det. Förstår du vad jag menar?
Det är bara jag och jag är alldeles ensam!
Och mitt hjärta var en gång i tiden så här stort...
...men nu är det så här!
Jag menar...
Du vet hur jag känner mig. Du var ju i Vietnam.
Vänta lite, jag ska ringa ett samtal.
Hallå? Vänta...
Man måste trycka på luren.
- Hallå? - Undrar du var jag är?
- Var är du? - Jag vet inte. Var är du?
Jag är på väg hem. Hur mycket har du druckit?
Inte tillräckligt, för mitt hjärta är fortfarande...
Ta reda på var du befinner dig. Ge mobilen till nån mindre berusad.
Vem som helst i baren.
Ska bli.
Hej, kan du hjälpa mig? Jag vet inte var jag är.
Hallå? Hon är på Louis'.
Tack så hemskt mycket.
Här. Tack, jag är hemskt ledsen.
Visst.
- Tack! - Ingen fara.
Det går över.
Den här är till dig, Roger! Se på mig nu, grabbar!
- Dags att gå hem, Shirley Temple. - Nicci, vad kul att se dig!
Det här är Roger.
Hans mamma är grekiska, hans far är det inte.
Men vi ska resa jorden runt på hans motorcykel.
Jag har inte ens en motorcykel. Vi är skådisar.
- Det är inte ens ett riktigt getskägg! - Jag bryr mig inte, Roger!
Dags att gå.
- Har du bott i stan länge? - Jag pluggade bioteknik på Cornell.
- Sen drog jag hit för att bli skådis. - Jaså, det var...
Här bor vi. Sätt ner henne försiktigt.
Roger och hans vackra brud.
Tack, Roger. Får jag plåta dina bröstvårtor?
Jag gillar att du är här med mig när jag badar.
- När jag badar. - Jag gillar när du inte drunknar.
Var inte arg på mig! Var är Roger?
Han är på en bättre plats nu.
Att bli full får dig inte att glömma Richard, så vi måste byta taktik.
Jag vill inte glömma Richard. Dessutom ska Roger och jag gifta oss.
Du behöver en tröstkille. Inte Roger eller nån annan ur "Sons of anarchy".
En riktig person.
Nån som Trevor.
- Jag vill bara gå och lägga mig. - Visst.
- Bär mig. - Halka inte bara.
- Jag älskar dig. - Detsamma.
Nu sover vi.
Plötsligt blev det trångt i sängen.
Avståndet mellan oss var outhärdligt. Men vem av oss hade förändrats?
Var det jag?
- Charles! - Du hade ringt.
Är allt som det ska? Du lät lite konstig.
Allt är bara bra.
Toppen, faktiskt. Jag ville berätta att jag har tänkt på vårt samtal...
Och jag har skrivit. Det är nytt material.
Det är inspirerat, passionerat.
- Jag tror att du kommer att gilla det. - Jag ser fram emot att läsa det.
Jag kommer inte att göra dig besviken igen.
Rachel, det handlar inte om att göra mig besviken...
Jag är hemskt ledsen, Charles. Det är Nicole och det verkar viktigt.
- Jag ska hämta dina grejor. - När? Jag kommer.
- Jag är redan här. - Jag är på väg.
Rach? Rachel? Stanna där du är.
Herregud!
- Nicole? - Hej! Jag ska bara hämta Rachels saker.
Den här vägen.
Vilket vacker hem. Har din mormor hjälpt dig inreda?
- Jag handlar från dödsbon. - Det förklarar allt.
- Hur mår hon? - Jättebra, hon mår faktiskt toppen.
Gör hon? Det var skönt att höra. Hon älskade nallar.
Det gör hon verkligen.
- Ursäkta. - Ingen fara, Richard.
Ni visste väl båda att det var på upphällningen?
Ja, jag antar det.
Du är så konservativ och hon kunde inte riktigt vara sig själv.
Men hon mår mycket bättre nu och det finns väl inget gammalt groll?
- Nej. - Sjyst. Ha det, Goux!
Du skulle ha sett hans min. Jäklar, varför använde jag inte Snapchat?
Du försvarar min ära. Du är en bättre pojkvän än vad han var.
Minns du när vi pratade om att du betedde dig skumt.
Vänta lite. Det är han!
- Va? - Hej, Richard!
- Hur är det, Rachel? - Jättebra.
Det var skönt att höra. Du var så upprörd när du stack.
Jag tänkte att vi kunde träffas och ta en kopp kaffe -
- så vi kan prata om det. Det vore bra om...
Richard. Nej!
- Va? - Hej då!
- Vem pratade du med, Richie? - Ingen.
- Nicoles mobil. - Gissa vem som äntligen visade stake?
Han bjöd ut mig på en kopp kaffe och jag sa nej.
Sen la jag på! Det var helt fantastiskt. Ring mig.
Lycka till med det.
- Frågan är var din flickvän är ikväll. - Här.
Lägg av! Din olycka blir min lycka.
Hej, Rach!-Kommer ni ihåg Rachel?
- Hej, Rachel! - Får jag prata med dig, Nicole?
Visst!-Jag är strax tillbaka.
- Läget? - Vad gör alla människor här?
De är alla vänner från jobbet och jag har bjudit dem.
Trevor är inte din vän. Du visste knappt vad han hette.
Jag tänkte att du kanske ville träffa honom.
Är inte det lite väl sjukt?
Har du... mens, eller?
Tuff dag på jobbet? Det händer oss alla.
- Hur är det med henne? - Bra. Du borde gå upp till henne.
Få henne att komma ner. Blända henne med din charm.
Om nån kan övertala henne, så är det du. Det är en order.
- Jag tänker inte acceptera ett nej. - Håll mitt glas.
- Är det här alla coola personer är? - Hej, Trevor.
- Jag ska inte störa dig. - Ingen fara. Kom in.
- Får jag sätta mig? - Javisst!
Fin soffa! Det är som om en smurf mördades här.
Det blev den. Jag begravde den på baksidan, så passa dig.
Jag ser att du utnyttjar min lilla present.
- Jag har fyllt varenda sida. - Är det några som älskar här?
- Rör inte en fena. Sitt still. - Jag är inte på humör, Nicole.
Du kan inte tacka nej. Det är till mitt nästa projekt. Rör er inte.
Den kända fotografen, Nicole Weinberg. Vi kan inte tacka nej.
- Smart kille. - Okej, en bild.
Luta dig fram som om du viskar ömma ord till Rachel. Varsågod.
- Perfekt. - Jag tycker du är söt.
Så korkat.
Ni två är så vackra tillsammans.
Kom ner nu, era asociala människor!
- Hon har rätt. - Jag antar det.
- My lady. - My lord.
"Michael, stoppa undan odjuret."
"Polisen kommer!"
- Är allt okej med dig? - Ja.
Jag hämtar nåt att dricka till dig.
Vad härligt att se! Använd kondom.
Kul att se er! Ring mig senare.
- Och... god natt. - God natt.
Vad tänker du på?
Känns det nånsin som om du inte riktigt känner dig själv?
Det är fruktansvärt. Man börjar fundera över sina förhållanden och tänker:
"Hur väl känner jag egentligen den här personen?"
Hur ska jag verkligen kunna känna nån om jag inte känner mig själv?
Sen funderar man på hur mycket som är verkligt -
- och hur mycket är bara en myt som jag själv har skapat?
Lurar jag mig själv?
Letar jag bara efter vilket köttstycke som helst?
Jag kanske projicerar mina hopp och drömmar. Jag vet inte...
Du, jag förstår precis hur du menar.
Jag behöver verkligen en vän just nu.
Visst. Förlåt, det var inte...
Jag är gärna din vän!
- Verkligen? - Visst!
Jag går nu.
Och... vi ses. Okej?
- Okej. - Sjyst. God natt.
- Förlåt för tidigare. - Ingen fara.
Det var så mycket folk här och jag kom precis hem från jobbet.
Minns du när vi pratade om att du inte ville vara beroende och konstig?
Du är sån nu och det gör att jag inte vill umgås med dig.
- Ska du gå ut? - Japp! Vi ses sen.
Visst.
- Hallå? - Hej, hur är det?
- Jag är lite upptagen. Vad är det? - Kommer du hem sen, eller...
- Jag tror det. - Kul, vi kan väl hänga lite?
- Visst, vi ses sen. - Okej, hej då.
Hej, det är Nicholas Cage.
Älskling, jag är hemma!
- Vart ska du? - Jag ska träffa professorn.
Hade inte vi bestämt? Jag har köpt kinamat och sprit.
Vi kan umgås i morgon. Kinamat är godare dagen efter.
- Vart ska ni gå? - Nån restaurang i Fort Green.
- När kommer du hem? - Jag vet inte. Är det här ett förhör?
Jag trodde bara att vi hade planer.
Du överlever. Vi ses sen.
Jag springer fortare mot det, men ändå ökar avståndet.
Ändå befarar jag ett snedsteg som gör att jag förlorar det för alltid.
Men egentligen är det redan borta.
Söker tröst där det ingen finns... ...glömmer ögonblicket när...
...en dröm som glöms bort direkt. ...en sjukdom som ej vill bli botad.
Är det du?
Nicole? Nicole?
- Var är Nicole? - På dejt med en gammal man!
Kyckling!
- Vad jobbar du med? - Inget.
Jag kan ju inte låta dig dricka ensam.
- Hon är skitsur på dig. - Har hon sagt nåt?
Nej.
Såklart inte. Vem är du arg på?
Ingen.
Mig själv, antar jag.
- Det är ju meningslöst. - Jag ringer och kollar när hon kommer.
- Hon är ju på dejt! - Hon kommer att svara.
Ursäkta, gör det nåt om jag...? Mi scusa.
- Är allt bra? - Ja. Var var vi?
- Det är hon. - Vad då hon?
- Anledningen till att du är arg. - Du vet inte vad du pratar om.
Jaså inte? Jag dejtade henne i två år.
- Säg inte så. - Du har ju nåt att säga, så säg det!
- Hon är en obetänksam subba. - Nu kommer vi nån vart!
- Jag menade inte det. - Hon är en obetänksam, självisk subba.
- Allt sker på hennes villkor. - Hon är min bästa vän.
Kom igen. Du krälar för henne som en sjuk hundvalp.
Hon bestämmer över ditt liv. Här sitter du och dricker dig redlös -
- och hon kan inte ens svara. Var inte så mesig, gör nåt åt det.
Sluta. Sluta! Gå bort.
Det här är ett stort misstag. Du måste gå nu.
- Stick härifrån, för helvete! - Ni är lika stora skitstövlar.
Hej, Cameron.
- Nicole... - Skämtar du med mig?
Är det här nåt jävla skämt? Skämtar du med mig?
Vi hade inte sex!
- Vad gjorde ni? - Vi hånglade.
- Han smekte mig lite, men... - Herregud!
Grattis!
Här har du för att du är den mest själviska fittan i hela universum!
- Är jag självisk? - Ja, det är du.
Du kanske trots allt är människa. Jag visste inte att du hade känslor.
Jag gillar inte att berätta för dig hur jag känner -
- eftersom jag inte vill betunga dig med deprimerande grejor -
- som jag tänker på hela dagarna. Men du har inga problem med det.
Betunga mig? Det är du som är så jävla upptagen med din egen lilla värld -
- att du inte ser hur mycket du har sårat mig.
- Hur har jag sårat dig? - Alla är inte som du, Nicole.
Från ena killen till den andra, du tar vad du vill ha och sen försvinner du.
Du kan inte göra som du vill och sen tro att normalt kännande personer...
Hur... Hur sårade jag dig?
Vi hade sex och sen låtsas du som om ingenting har hänt.
- Men det stämmer inte och det vet du. - Det var en gång och vi var höga.
Jaså, Nicole. Var det därför?
- Du verkade väldigt klarsynt då. - Jag är ingen flata, inte du heller.
Jag är så trött på att folk talar om för mig vem jag är och vad jag vill.
Skitsnack!
Rachel Nolan, det ständiga offret! Jag tänker inte tycka synd om dig.
Du...
Du visade väldigt tydligt vad du ville den kvällen.
Du bad i stort sett om det.
Jag gav dig bara det du ville ha.
Kan du ärligt säga att du inte kände nåt?
Ingenting.
Du står över allt sånt här, eller hur?
Du kanske inte kände nåt, men det gjorde jag.
Jag var helt känslomässigt slut.
Jag visste inte om jag var kär i min bästa vän.
Men jag var ensam och du var lägligt frånvarande när allt blev konstig.
Det gjorde mig förkrossad.
Vad gjorde jag? Jag gjorde nåt dumt och det var fel.
Det var fel av mig och jag ber hemskt mycket om ursäkt.
Men jag ville att du skulle känna nåt.
Jag ville att du skulle känna som jag kände mig.
Jag var sårad och jag ville att du skulle känna dig sårad.
Jag har bara mig själv att skylla.
Jag är så...
...glad...
...att du har kommit till insikt.
- Men jag kan inte förlåta dig. - Snälla, Nicole...
Nej!
Ett år senare
- Kan jag få din autograf, Nicole? - Självklart.
Det är en stor kväll ikväll. Jag ska försöka komma.
- Sjyst, vi ses. - Absolut!
- Det låter bra, Judy. - Tack, Charles.
- Vi är väldigt nöjda här borta. - Det är vi också. Hej då, Judy.
Hur känns det?
Jag vet inte. Det har nog inte sjunkit in än.
Tack för allt, Charles.
Du har förtjänat det.
- Förlåt att jag är sen. - Ingen fara.
Nå?
- Jag skriver på papperen på måndag. - Ja!
- Jag tar med dig ut och firar i helgen. - Lita på det.
- Får vi sällskap av Emily? - Nej.
Kvinnoslukerska. Vidare till nästa?
Jag tror att jag ska klara mig själv ett tag.
Bra.
- Tänker du gå ikväll? - Kanske. Och du?
Nej. Hon vill inte ha mig där.
Det tror jag nog.
"Hennes sida av sängen"
"En man ska veta sin plats"
Jag hade satt eld på bron vi skapade i sängen.
Stigen som enkelt gick att beträda var nu söndervittrad, förkolnad.
Men eld är ett verktyg som förändrar, renar.
Jag kommer alltid att sakna henne.
Men när ett kapitel avslutas kan ett annat ta sin början.
Översättning: Karin Hagman www.ordiovision.com